Rome - Del 6 "Egeria"
Översatt av: OckeJ www.SweSUB.nu
Jag funderar...
på om inte du och jag skulle resa bort till Baia.
På nästa marknadsdag. Det ska vara trevligt där och...
- med tanke på hur mkt folk det varit här... - Det är en jättebra idé, men...
Jag kan inte lämna Lyde ensam. Hon behöver mig.
Evander har saknats i två månader, något har hänt honom.
Det är mycket troligt, det är t.o.m. troligt att han är död.
Pullo, vakna.
- Vakna, Marcus Antonius väntar! - Lunka iväg och dö, grisknullare.
Tack, min sötnos.
Du borde inte tacka slavarna. Det är dåligt för disciplinen.
Glad den här morgonen också?
Niobe?
- Hur går det? - Jag förstår inte varför hon oroar sig så för systerns make.
- Kvinnor... Hon kanske är... - Hon kanske är, vad?
Jag vet inte. Kvinnor...
Mäktige viceerövrare av Gallien.
Mars och Bellona (Mars syster) jublar av stolthet över era handlingar.
Gode Juno, vad mycket strunt du pratar. Vill du komma till saken?
- Omedelbart, ers nåd. - Portos Servilius är här.
Bra, då är jag klar med den här folksamlingen. - Iväg med dig.
- Iväg med dig. - Hästmästaren och tribunen Marcus Antonius
hörsammar era ärenden imorgon.
Vorenus.
- Ut! - Sylvia. Ett päron, mitt hjärta.
Servilius! Min käre, gamle vän.
- Hur har det? - Bra. J-j-jag... Tack.
- Förlåt mig, men har vi träffats förr? - Har vi inte det?
Ingen aning. Jag låtsas alltid det med civila.
Det är mer politiskt, eller hur?
Det här måste vara er vackra fru, vars namn jag glömt.
- Popeia. - En blomma!
Ni får ursäkta allt stök. Jag finner Pompeius smak för inredning tråkig.
- Jag vill ha lite mer färg. - Som ni säger.
- Ni gör det fint, det är jag säker på. - Ursäktar ni om vi pratar affärer?
Själfallet.
- Låtsas att jag inte är här. - Omöjligt!
Men jag ska försöka. Nu så...
Ni är säkert medveten om att jag har befälet medan Caesar är i Grekland.
Han är iväg och har kul och plågar Pompeius.
Mig har han lämnat här att krafsa tjafsa som en förbannad civil.
Men, jag har bestämt mig för att göra det bästa av situationen.
Jag ska vara en bra politiker. Även om det tar död på mig.
Eller om det tar död på någon annan för den delen.
Så du är, verkar det, den mest erfarne senatorn som är kvar i Rom.
- Den äran är min. - Och du och Pompeius är raka motsatser.
Därför tänkte jag att det kunde vara roande om du blev konsul för resten av året.
Konsul? Det är mycket...
Tillåt mig tala färdigt.
När senaten träffas nästa gång finns det några lagar jag vill ha stiftade...
omedelbart. Jag är säker på att du gladeligen hjälper till med det.
Punkt 1: Senaten utfäster Caesar som din medstyrande konsul för resten av året.
- Men han är diktator i vilket fall? - Men det låter mycket bättre med konsul.
Det låter vänligare. Förstår du?
Punkt 2: Du föreslår följande lag:
Hädanefter ska, i Italiens alla provinser, minst en tredjedel av de som arbetar
med boskap eller jordbruk vara fria män eller medborgare.
Jag förstår inte.
Det finns för många slavar. De tar alla jobb.
Det leder till större arbetslöshet.
Vi måste skapa fler jobb åt våra medborgare.
- Det kommer att bli fruktansvärt dyrt. - Ja, det blir det.
Men bara för de få, rika män som äger allt land.
De får finna tröst i att ha gjort något enastående patriotiskt.
Det verkar vara ganska extremt, minst sagt.
- Det kan ruinera oss. - Du kan mycket väl ha rätt.
Ärligt talat bryr jag mig inte om ifall det är rika, fattiga, eller,
förvisso båda som får lida.
Caesar vill ha det så. Han är min vän, så jag ska få det genomfört.
Om du föredrar det kan jag alltid gå förbi senaten, sammankalla folket och
så kan ni argumentera mot dem. En fin talare som du själv
klarar nog övertala dem om att Caesar har fel.
- Det är inte nödvändigt. - Bra. Bra!
Då var det klart.
- Jag vet inte vad jag ska säga. - Säg då ingenting. Det är ofta bäst så.
Ni känner förstås Posca: Caesars varelse.
Han tar hand om alla detaljer.
Popeia.
Min duva. Om er make skulle dö...
Kom då till mig, så gifter vi oss.
- Så de håller sina löften. - Va?
Caesar och Marcus Antonius, de gör det rätta för folket.
Det var väl det som oroade dig? Att Caesar skulle visa vara en tyrann?
Men nu skaffar han och Marcus Antonius jobb åt de arbetslösa.
Det kan du väl inte klaga över.
Han förhandlar med en dvärg och en hora vid sin sida.
Tror du att Cincinnatus, Marius eller ens Gracchus folk skulle sjunka så lågt?
Vilka?
Marcus Antonius har ett lustigt sätt, det går inte att förneka.
- Jag går inte hem, jag behöver en drink. - En drink, du?
Ja, en drink! Hur så?
Jag protesterar inte.
- Förlåt. - Du måste lugna dig lite.
Hur kan jag vara lugn, det har pågått i två månader. - Sitt still!
- Du fångar ingen ny make med sura miner. - Jag vill inte ha en ny make.
Jag vill ha Cryto.
Du kan inte gifta dig med en boskaps- drivare, inte när din far är prefekt.
Det vore inte rätt, det är mycket för lågt.
- Som tur är var inte hemgiften betald. - Oroa dig inte, vi ska hitta någon
- trevlig och med rätt status. - Jag vill inte ha någon.
Du kan inte vara ogift, det vore oanständigt.
Oanständig! Säger "Hon".
- Vad ska det betyda? - Du vet vad det betyder.
- Du håller tyst. - Annars..?
Vad gör du annars?
Allt är bra, hjärtat.
Jag trodde att det gick bra ett tag, men nu...
Jag kanske borde prygla henne?!
Jag vet inte. Det fungerar bara om du gör det regelbundet.
Ett kok stryk ett par gånger om dagen tills de är fogliga.
Men då ser de inte så bra ut. Det vore synd att märka en skönhet som hon.
Hon är det, eller hur?
- Hon är en skönhet. - Det är hon.
Jag skaffar slavar, pengar, allt. Vad får jag? Ett hus fullt med jämrande.
Min fru vill inte ens ligga med mig.
Varför inte?
Hon säger att hon inte kan när systern bor hos oss. Vad spelar det för roll?
Vad är det för fel på henne?
Vad är det för fel på mig?
Du borde lämna henne, om hon gör dig så olycklig.
Nej, jag lämnar henne inte.
Jag dör hellre än lämnar henne.
Det är bra, pojk. Allt kommer att bli bra.
Vem, med tanke på de överväldigande
siffror och argument jag sammanställt, kan ifrågasätta ett så tydligt resultat?
Därför... ber jag er,
ärade pliktade fäder att stöda mig i denna viktiga och...
patriotiska lagstiftning som...
Vill någon opponera sig mot motionen?
Ingen opponerar sig. Motionen har vunnit laga kraft.
Tom.
Om det inte finns något vin går det bra med vatten.
Tack, min duva.
Lyde, jag frågade runt om din make.
- "Frågade runt"? - För att se om jag kunde få reda på något.
Jag känner några skumma figurer, förstår du. Sådana som vet vad som kan ha hänt.
Hur som helst, de berättade att han hade hamnat i onåd
hos några otrevliga greker på andra sidan floden.
- Spelskulder, sägs det. - Spelskulder? Evander hasardspelade aldrig.
Jag antar att det är en sak som en man inte talar om för sin fru.
Vad är det du säger?
Jag är ledsen, men det verkar som att han inte kommer hem.
- Han är död, verkar det. - Är du säker?
Det är vad de berättade... Död, mördad.
Det är inte sant.
Mitt råd är att du glömmer allt och går vidare med ditt liv.
- Det är inte sant. - Det är inte så illa.
Du har fortfarande de som älskar dig. Vänd dig till dem.
Stämmer inte det, Niobe? Att det är bäst att hon går vidare.
Det är bäst att vända sig till de som älskar henne.
Glöm bort Evander. Glöm bort det förflutna.
Jag ska gå, jag behöver en droppe vin för att klara av dagen.
- Snälla. - Jag kan inte tro att han är död.
Jag är så ledsen.
Du, ledsen? Det är det väl ändå för sent för?
Du var inte ledsen när du knullade honom, eller hur?
Du är en tjuv, en hora och du stal min man.
Jag stal ingenting!
Han kom till mig. Jag älskade honom aldrig, jag älskar min make.
Om du hade gjort, hade varit...
Om jag hade gjort vad?
- Om jag hade givit honom ett barn? - Jag är ledsen, snälla förlåt mig.
Jag förbannar dig, syster. Vid furiernas nåd förbannar jag dig.
Jag ska bevara din hemlighet, för barnets skull.
Men våga aldrig tala till mig igen.
Var försiktig!
Bravo! Bravo!
Lite blodtörst passar dig, Octavion.
- Du ser mycket stilig ut, gör han inte? - Det gör han.
- Titus Pullo är en väldigt bra lärare. - Det är synd att Caesar inte är här.
Han skulle ge dig en plats i sin stab på direkten.
Du kanske skulle ansluta dig till honom i Grekland
- och få lite Pompeiskt blod på svärdet. - Var inte fånig, mor.
Pompeius och de andra kanske dör innan Octavion får sin chans att glänsa.
- Han är fortfarande ett barn. - Han är faktiskt en ung man nu.
Det räcker nog inte med att kunna fäktas för att bli man.
- Octavion, har du penetrerat någon än? - Snälla, mor.
Har du eller har du inte? Titus Pullo, sa inte jag att du skulle ordna det?
- Jag är ledsen, frun. Jag ska ordna det. - Gör det.
Oroa dig inte, det är ingen konst.
När du väl "sitter i sadeln" faller det sig naturligt. Eller hur, Pullo?
- Det stämmer, frun. - Och inga utav er soldaters varginnor.
- Det ska vara någon ren och söt. - Ren och söt, det ordnar jag.
Marida får sy dig en toga. Vad mer?
Du kanske kan ordna så att han får döda någon.
Det händer i sinom tid. Vi Jullis kommer alltid att ha våra fiender.
God hälsa åt mitt barn.
För min dotter.
Jag vill ha en son, en frisk son.
- Jag... - Godnatt.
Godnatt.
- Make. - Vad är det här?
Jag tänkte att du skulle bli glad om vi fick lite tid för oss själva.
Jag skickade flickorna och Lucius till Clarissa.
- Och Lyde? - Hon har gått till en vän.
- Varsågod och sitt. - Jag har redan ätit.
- Jasså... - Men...
Jag kan äta lite mer.
Förlåt mig.
Sätt dig hos mig.
Det går bra ändå.
Nej, sätt dig. Jag kan inte äta allt själv.
Det är rätt tid i månaden.
Om du vill ha mig ikväll.
Det vill jag.
Det vill jag verkligen.
Käre Marcus Antonius,
jag hoppas att din hälsa är bättre än mina förhoppningar om seger.
Jag har jagat Pompeius tvärs över hela Grekland men han vägrar slåss.
Jag trodde att han var envis som vanligt men gamlingen
har fortfarande kvar lite förnuft.
Medan han undvikit strid,
har han samlat ihop tio legioner från öst och jag är nu i underläge.
Nu skäller katten på hunden och Pompeius jagar mig.
Jag kan utmanövrera honom ett tag, men inte för alltid.
Mina män är trötta och står utan förråd och snart måste vi stanna och slåss.
Jag ber dig att föra 13:e legionen hit så fort du kan.
- Fördömt. - Ska jag sammankall legionens befäl?
Nej, vänta. Jag måste fundera på det här.
Det här är underbart.
- Det är precis din färg. - Lite skrikigt.
- Jag skulle föredra något enklare. - Vad gör "enkelt" för nytta? Vi tar det.
Men det här...
Det är gudomligt.
Antonius skulle tycka om det här, han tycker att jag passar i österländsk stil.
- Hur mycket för båda två? - 5000.
- Ni är en tjuv. - 4500 då.
3000.
Har vi råd med sådana utgifter?
När saker står till som de gör med Caesar borde vi väl vara försiktigare?
Oroa dig inte, hjärtat. Jag planerar för framtiden.
Titus Pullo är här, dominos.
Säg åt honom att jag inte är frisk.
- Han kan komma tillbaka nästa vecka. - Det säger du inte alls.
Octavion är redo att träffa honom om ett ögonblick, och ge honom börs pengar.
Du har skjutit på det här tillräckligt länge.
Du ska penetrera någon idag annars bränner jag dina böcker på gården.
Iväg med dig.
Bana väg. Adel på väg, bana väg.
Oroa dig inget, unge herrn.
- Det är enkelt avklarat. - Varför gör då alla så stor sak av det?
Du upptäcker det snart.
Iväg med dig! Det här är ingen infanteribordell.
Seså, hjärtat. Lugna ner dig. Vi är här för herrns skull.
- Och vi har gott om pengar. - Då så. Ursäkta mig, självklart.
Jag menade inget illa. Vi är ärade att få stå till tjänst, unge herrn.
Och vad önskar unge herrn?
Det är första gången. Inget för häftigt.
Jag är säker på att vi har något som passar.
Något exotiskt, kanske?
Eller något yngre? Nätt och enkel.
Lite mager, eller hur?
Han kommer inte vara säker på att han har gjort det.
Kommer inte vara säker på att ha gjort det...
Lite mer substans, men ändå gudomlig.
Graciös...
Den här har precis stigit av båten.
Den där duger.
Lugn, unge herrn. Det är ingen idé att jäkta.
Det här är ett stort beslut.
- Vi tittar på några fler... - Den här duger mycket väl.
Ni kommer bli väldigt nöjd, det försäkrar jag.
Egeria, gör dig i ordning.
Vi kanske skulle klara av övriga detaljer?
Just det, ja.
- Vad är ert pris? - 1000.
Jag kan få hälften av hororna i Narbo för det priset, och deras mödrar.
Vi är inte i Narbo, var nu det ligger.
Låt gå, min duva. Vi betalar.
Men flickan ska knulla honom som Helena av Troja med arslet i brand.
Annars vet jag anledningen...
- Tala. - Naius Pompeius Magnus hälsar.
Han hoppas att ni finner hans hus nöjaktigt.
Det får duga.
- Kom till hans poäng. - Hans poäng?
Caesar kommer att gå under, och du med. Om du inte sluter en separat fred.
Och?
Om du gör det kommer Pompeius att vara barmhärtig och generös.
Han ger dig livet tillbaka, en provins och pengar nog för att behålla hedern.
Vad får honom att tro att jag värderar mitt liv så högt?
Varför har du inte farit till Grekland?
Le inte mot mig.
Kom tillbaka imorgon så får du ett svar att lämna till Pompeius.
Inte den vägen.
Och förklä dig.
Utgå.
Du ta av kläder?
Det var en intressant dialekt.
Inte förstå.
Var... kommer du ifrån?
Varifrån?
- Vet inte. - Vet du inte varifrån?
Rom tog mig, mycket ung.
Dödade mor, far, bror... tog mig.
Jag förstår. Sorgligt...
Vänd på dig.
Stå på knä.
Trevligt ställe, det här. Rent.
Jag skulle inte kunna få...
- med tanke på vem jag kom hit med. - Inte en chans!
Nej, nej. Gör det på riktigt. Slåss!
Kom igen. Slåss då!
Det var bättre! Bra!
Brava, Cynthia. Brava! (= avser kvinnor)
Var inte fånig, det är bara en skråma.
Så där, ja. Ja, Posca! Vad är det?
Jag skulle påminna om din middag med Atia av Julii.
Söner av Dis! (Dis = Pluto)
Nu så, spring iväg.
Var är han?! Var kan han vara?!
- En upptagen man. Politik. - Politik! Han lovade att komma. Castor!
Sänd någon till Pompeius, jag menar Marcus Antonius villa och
- ta reda på var han är. - Ta reda på var han är. Omedelbart, Domina.
Berätta inte vem det är som frågar.
Inte berätta vem som frågar.
Stanna! Han kommer att veta vem som frågar. Sänd inte dit någon.
Jag sänder ingen dit.
Om han kommer gör han det, jag bryr mig inte!
Välkommen, Dominus.
Jag är ledsen att jag är så sen. Oändliga angelägenheter.
- Förlåter du mig? - Självklart.
Helt ärligt hade jag glömt att du skulle komma så det här var en fin överraskning.
Ursäkta mig ett ögonblick medan jag klär mig korrekt.
Här kommer han. Unge Apollo! Hur var det?
- Det var... trevligt. - "Trevligt." Det vill jag lova.
- Hurdan var han? - Som tjur.
- Vad är det som är fel? - Ingenting.
Berätta för mig.
Marcus Antonius tänker inte fara till Grekland och hjälpa Caesar.
Jag har svurit lojalitet till en man som inte är trogen någon.
Då behöver du inte fara till Grekland.
- Vi får vara tillsammans. - Det är sant, men ändå...
Har du inte alltid sagt att Caesars ideal är fel?
Det är inte poängen. Det är fråga om moral och principer.
Vilken idiot du är.
- Inte hungrig? - Efter alla år med soldatgröt är jag lätt att tillfredsställa.
De senaste nyheterna från Grekland har väl knappast ökat på din aptit.
Knappast.
Är det verkligen så illa? Caesar finner alltid ett sätt att vinna.
Pompeius har tio man för varje man som Caesar har.
- Matematik visar ingen nåd. - Jag är rädd att det är sant.
Vad har du för avsikt att göra?
Jag vet inte.
Du har blivit en mäktig man. Folket älskar dig.
- Det är bara för att de inte känner mig. - Du kunde bli Roms första man om du ville.
- Jag har inte tänkt på det på det viset. - Det borde du.
Du borde tänka på det.
Just nu tänker jag på något helt annat.
Vatten.
Jag skulle kunna sova i en vecka.
Jag har funderat.
Vi borde gifta oss.
Gifta oss?
Varför skulle vi göra det av alla saker?
- Jag kanske älskar dig. - Jaha...
Du skämtar. För ett ögonblick blev jag orolig.
Nej, jag skämtar inte.
Min kära kvinna.
Oroa dig inte, jag håller inte på att mjukna.
Jag tänker strategiskt.
Om Caesar besegras kan jag ju inte gärna bilda allians med Pompeius.
- Jag behöver beskydd. - Sant.
Och vad tjänar jag på det hela?
- Om Caesar besegras... - ... så besegras jag också.
Bara om du ansluter dig till honom i Grekland. Men om du stannar i Rom
ligger du väldigt bra till. Du har folket med dig, du har staden i besittning.
Du saknar bara pengar. Och ditt namn är fullständigt respektabelt.
- Jag är ingen aristokrat. - Exakt, men allierad med mitt hus
så skulle du ha både förmåga och möjlighet att bli kung, om du skulle vilja det.
Och du skulle bli drottning.
Jag skulle vara din älskare och lydiga hustru.
Men bara om jag vore villig att överge en vän.
- En man av ditt blod. - Är du för ärbar för det?
- Jag vill vara ansedd som sådan. - Du dör väl inte för ditt anseendes skull.
- Gör jag inte? - Caesar dör i vilket fall.
Men du är mycket för klipsk för att dela hans öde i onödan.
Jag har inte insett förrän nu...
vilken ondskefull, gammal harpa du är.
Ut härifrån.
Ut härifrån!
Tack, Pullo.
- Älska i dagsljus, vilken lyx. - Det är förträffligt.
Far! Den där dvärgen frågar efter dig.
Hans excellens, Marcus Antonius beordrar att 13:e legionen ska inkallas.
- Varför? Vart ska vi? - Grekland.
Tribun!
- Vad ska jag säga till Pompeius? - Ja, så klart.
Ursäkta mig, jag hade glömt bort dig.
Hans hud är lite torr. Få honom väl inoljad innan han presenteras.
Gode gudinna. Jag är rädd för att fråga.
Gåvor till Servilia.
Vad fin du är. Låt mig se.
Jag är så stolt. Du är äntligen en man.
- Varför ger vi gåvor till Servilia? - Den gamla kråkan har god fot med Cato.
- När Caesar och Antonius besegras... - OM de besegras.
NÄR de besegras, behöver vi hennes goda vilja.
Och det här köper den, tror du?
Varför inte? En stor penis är alltid välkommen.
- Tror du inte det räcker? - Efter vad du gjorde?
- Vad gjorde jag? - Snälla, jag är inte dum.
- Du fick Caesar att ge upp henne. - Det vet inte hon.
- Inte? Hon är inte dum heller. - Servilia har ingen list.
- Om hon visste skulle vi hört om det. - Du vet bäst, det är jag säker på.
Hursomhelst, du ger henne gåvorna och tar reda på vad hon tänker.
Hon har alltid varit förtjust i dig.
Och du ska till Mediolanum. Timon tar dig dit.
De har en väldigt bra akademi där.
Jag förstår inte.
Du är man nu. Rom är inte säker för Juliis män.
Hans tånaglar är fula. Få dem klippta och färgade och sätt blommor på hans huvud.
- Och skicka dit is, sex tunnor. - Sex tunnor med is.
Se inte så fåniga ut. Jag vet vad jag gör.
Din mor är för vänlig.
- Varför denna generositet? - Det är en vänskapsgest.
Vänskap?
Tacka din mor för hennes "vänskap".
Jag hoppas att en dag kunna återgälda hennes vänskap.
Då går jag nu.
Ursäkta mig.
Vänta!
Snälla, förlåt mitt dåliga humör.
Det finns inget att förlåta.
Jag har känt dig sedan du var en liten flicka. Du har en god själ.
Jag vet att vad än andra gör så är du utan skuld.
- Jag vet det. - Jag... vet... jag kan inte...
Det gör ingenting. Det behövs inte.
Säg åt din mor att jag är tacksam för gåvorna
och att jag högaktar hennes vänskap, nu som alltid.
Du måste komma och hälsa på mig igen.
- Det ska jag göra. - Lovar du?
- Jag vill inte att vi ska vara osams. - Jag lovar.
Var en snäll flicka.
Gör som du blir tillsagd.
Jag väntar på dig utanför.
Må Bellona beskydda dig.
Och må Juno se efter dig.
En flotta har avseglat mot Grekland, med Marcus Antonius armé.
Månadens bröd till allmänheten doneras av Gaberains broderskap.
Broderskapet använder endast det bästa mjölet.
Äkta bröd åt äkta romare.
Det här är en skitsituation, jag är genomblöt!
Vi är fullständigt säkra!
Ett väldigt bra offer lämnades åt Triton!
Om Triton inte kan hålla mig torr så kan han suga min kuk!
Varför kan du inte lära dig att hålla din stora mun stängd?!
Textad av: OckeJ - Synk: Hugga Bugga